Denne filmen er basert på historiske fakta, -
- u publiserte referater o g ny e interv juer med vitner.
SOPHIE SCHOLL
- Gisela, jeg må dra. - Hva skal du?
Gisela...
- Da forstår jeg. - Kom, så går vi.
- Ser deg i morgen i den engelske hagen. - Ved sjøhuset.
- Hans kan gjerne ringe. - Jeg skal si i fra.
Har han falt ned?
Du burde ikke rope sånn til ham.
Men det er snart glemt.
Nå, endelig. Det var på tide.
La oss komme oss videre.
- Er det alt? - Det var ikke mer.
"Folket er ry stet over hærens forestående undergang i Stalingrad.
"Krigskorporalens geniale strategi har sendt 330000 mann -
- meningsløst og ansvarsløst i døden."
Sophie, Willi trenger sikkert hjelp.
Her er frimerkene.
Og adresselisten.
Tak, Willi.
Hva med resten?
De deler jeg ut i morgen på universitetet.
Er du gal?! Tenk på opptø yene i Deutche Museum.
Gestapo er i alarmberedskap. Og vi har slagord på murene overalt!
Vi gjemmer resten til vi har ska ffet flere konvolutter.
Det finnes ikke flere. Papirmangel.
Det er risikabelt nok å skrive slagord om natten -
- men å dele ut løpesedler på hø y ly s dag... Er du dum?
Vi må gjøre noe nå for å få ballen til å rulle.
Etter Stalingrad er det flust med angivere på universitetet.
Når bolsjevikene kommer får de tak i alle med én gang.
Da ville jeg ikke håpet på at russerne kom først.
Du som hater bolsjevikene.
Det er galskap! Lkke gjør det!
Jeg gjør det under en forelesning. Da er forhallen tom.
- Raskt inn og ut igjen. - Alt for risikabelt!
Willi, jeg tar ansvaret selv.
Helt alene.
Vil du løpe gjennom Schwabing med ko fferten full?
Den tar jeg.
- Jeg s ynes ikke Sophie bør... - Kvinner slipper lettere unna.
Det har hun rett i.
Greit. På tide å dra.
Alex, kl. 12 i morgen hos meg.
- Allerede i morgen? - Nazistene venter ikke.
Takk.
Ikke bli for lenge oppe. - God natt.
God natt.
Kjæreste Lis a.
Je g sitter o g hører på Ørretkvintetten.
I Sc huberts verk hører man luften o g duftene -
- o g fornemmelsen av jubelen fra fu gler o g alle dy r.
Klaverets re petis jon av temaet er som k jølig o g klart kildev ann.
Det er virkelig fortry llende.
Håper å få høre fra de g snart. H jertelig hilsen din So phie.
Om mamma har s y ltetø y? Vi har bare kålrabisirup.
Diskrét nok?
I dag tennes flammen på universitetet.
- God morgen. - God morgen.
Vi skal til Ps ykologisk Institutt.
- Sophie skal til Ulm. Jeg kommer. - Kom, da.
Nå stikker vi! Fort!
Kom, da!
- Det er flere igjen i ko fferten. - Hva?
- Det er ingen oppe. Vent her. - Jeg blir med.
Nå stikker vi!
Stans, bli stående!
Stå stille! Dere der, bli stående!
Dere er anholdt! Stå stille, for pokker!
- Hva er det? - Dere er anholdt!
Slipp ham! Dere kan ikke bare anholde oss.
- Dere var de eneste der oppe. - Vi var på Ps ykologisk Institutt.
- De kastet ut løpesedler. - Slipp ham!
- Jeg kastet ut papirene. - Det vil bli anmeldt.
Følg med meg, begge to.
Det får følger, selv her på mitt universitet.
"Folket er ry stet over hærens forestående undergang"...Kom her!
Så mange... ufattelig.
Er det alle sammen?
Schmidt, skriv en rapport.
Vi skal nok ta dem.
Den eleven har noe.
Her, hit med det! En løpeseddel til.
Kom med det. Må jeg bruke makt?
- Mohr, statspolitiet. Heil Hitler. - Heil Hitler.
Det er de to. De er tatt i forvaring.
- Og dette er nidskriftet. - Jeg tok begge to...
Har dere legitimasjon?
- Frk. Sophia Magdalena Scholl? - Ja.
- Og hr. Hans Fritz Scholl? - Ja.
- Dere er søsken? - Ja.
Det svake kjønn...
21 år...
Skal det forestille motstandskamp -
mot et rike som holder Europa i sitt grep?
Den unge mannen forsøkte å tilintetgjøre dokumentet.
En student jeg ikke kjenner stakk det i hånden på meg.
Jeg ville tilintetgjøre det for ikke å bli anklaget.
- Er ko fferten Deres? - Den er min.
Før dem ut!
Jeg har gitt ordre om å få lukket universitetet inntil videre.
Personalet og administrasjonen skal heller ikke forlate by gget.
Jeg blir også igjen, naturligvis.
- Be Alex om å vente på meg. - Stille!
Scholl, Hans. Til avhør hos Mahler ø yeblikkelig!
Denne vei, frøken!
Denne vei!
Ta av håndjernene!
Takk.
Nå begynner det.
Sett Dem.
Scholl, Sophia Magdalena, fra Ulm.
Født 9/51921 i Forchtenberg. Protestant.
Far?
Robert Scholl. Han var borgemester i Forchtenberg.
- Ferdigutdannet barnepleierske. - Ja.
Bosatt hos Schmidt på München 23, Franz-Joseph-Strasse 13.
- Tidligere stra ffet? - Nei.
De tilsto til vaktmesteren -
- at De kastet løpesedlene fra balustraden?
De lå på marmorgelenderet. Jeg puffet dem ned i forbifarten.
Hvorfor det?
Jeg er en spøke fugl av natur. Jeg innrømmet det jo med én gang.
Men jeg ser jo at jeg har gjort noe dumt.
Jeg angrer, men jeg kan jo ikke forandre på det.
Disse løpesedlene går under krigstids-stra ffelovene.
Kjenner De stra ffen for hø yforræderi og støtte til fienden?
- Jeg har ikke noe med det å gjøre. - Fengsel, tukthus...
...eller dødsstra ff. - Jeg har ikke noe med det å gjøre.
Sigarett?
Nei takk.
Men De rø yker?
Lblant.
De passer perfekt.
Det er tilfeldig.
Hvorfor tok De med en tom ko ffert på universitetet?
Jeg skulle til Ulm og hente klesvask som jeg hadde med til min mor sist.
- Helt til Ulm? Midt i uken? - Ja.
Bare pga. Klesvasken?
Jeg skulle også besøke venninnen min og hennes nyfødte barn.
Dessuten er moren min s yk.
Men midt i uken? Med forelesninger! Det virker overilt.
Min venninne skal til Hamburg, så jeg framskyndet turen.
Jeg skulle ta hurtigtoget 12:48.
Fra Holzkirchner Bahnho f med min søsters kjæreste. De kan spørre ham.
- Navn? - Otto Aicher.
Han ankom med toget fra Solln til München 11:30.
- Eicher med E? - Med Ai.
De hadde altså ikke med skittentø y til Ulm?
Nei, jeg vasker små plagg for hånd.
De store plaggene trenger ikke vaskes.
De har altså ikke behov for klesvask.
Allikevel forteller De meg -
- at De hadde med en tom ko ffert til renvasket tø y?
Til neste ukes vask, når jeg allikevel skulle til Ulm.
Hva gjorde De på universitetet når De skulle til Ulm?
Jeg skulle møte en venninne, Gisela Schertling.
Vi skulle spise frokost i den engelske hagen.
Selv om De skulle til Ulm?
Jeg ombestemte meg i går kveld.
Jeg dro til universitetet for å avly se avtalen med Gisela.
Hvorfor var Deres bror med -
...når De bare skulle avly se avtalen? - Vi tar o fte følge til universitetet.
Hans skulle på Ps ykologisk Institutt.
Vaktmesteren sier at De var i 2. etg. Klokken 11?
- Hva skulle De der? - Møte Gisela.
Hun var på en forelesning. Dr. Hubers "Introduksjon til filoso fi".
Men det foregikk i 1. etg.
Vi kom ti minutter for tidlig, så jeg viste ham Ps ykologisk Institutt.
Der jeg har forelesninger.
- Det ligger i 2. etg. - Hvor var løpesedlene da?
- De lå strødd på gulvet. - Men De leste dem ikke?
Jeg skummet gjennom det.
- Min bror slo en vits om det. - En politisk vits?
Om papirsløsingen. Han er like apolitisk som meg.
Under opptø yene på Deutche Museum ny lig -
- under arbeidernes tale -
- var dere til stede der? - Nei.
- Det var møteplikt. - Jeg unngår konsekvent politikk.
Hva tenker De når arbeidslederes sier -
- at kvinner burde gi føreren et barn framfor å henge på universitetet?
Selv hvis de mindre vakre henvises til hans hjelpere?
Det er et spørsmål om smak.
Omstendighetene gjør Dem til mistenkt.
Jeg råder Dem til å si sannheten uten betenkeligheter.
Jeg benekter å ha det minste med disse løpesedlene å gjøre.
Utover den dumme rampestreken.
Jeg forstår at vi forblir mistenkte til dere finner gjerningsmennene -
- men min bror og jeg har virkelig ingenting å gjøre med det.
Tror De at Deres virkelige holdning vil forbli skjult for oss?
Jeg er helt ærlig med Dem.
Frk. Scholl, det er ikke funnet spor etter løpesedlene i ko fferten.
Deres bror har bekre ftet Deres uttalelser i sitt avhør.
Er De lettet?
Jeg har ikke vært bekymret.
Re ferent!
Nå skal jeg diktere en rapport. De må lytte nø ye og avbryte -
- ved uoverensstemmelser med Deres utsagn. Forstått?
Deretter vil De bli satt inn i en celle, men -
- etter omstendighetene å dømme vil De kunne dra hjem til Ulm i kveld.
Klar?
Metternich! Løslatelsespapirer. Heil Hitler.
Eschenbach? Følg med!
Dere studenter tror vel dere kan kaste bort tiden vår med tullet deres
Deres smykker, takk. Armbåndsur...
...å forsv are v åre liv med alle midler.
Uten hensy n til om andre innser nødvendigheten.
- Halsbånd med vedheng. - Den totale krig er nødvendig.
Følg med.
Slutt med denne affekterte borgerligheten -
- som i sk jebnekampen kun vil høste frukten av andres arbeide.
Kle av Dem og gi meg klærne.
Vi står overfor en koloss al fare.
Hvis du har noe belastende, skal jeg sky lle det i do.
Jeg er fange selv.
- Tiden har kommet... - Jeg har ingenting.
...for å ta av silkehanskene!
Euro peere som fremdeles ikke forstår denne kampen -
- vil omsider takke oss på sine knær fordi vi tok ansv aret.
Stig på, men stille. Jeg vil høre talen.
Har De hørt noe til min bror?
Han har vært i avhør og er nå i avdelingen for menn.
Du er hovedmistenkt fordi du bar ko fferten -
- og kastet ned løpesedlene. Du må ikke tilstå noe!
Det er ingenting å tilstå.
- Hvor lenge har De vært her? - Ett år og fem dager.
De tok meg med et brev med anti-Hitler-sitater av Ludwig Thoma.
- Og allikevel arbeider De for dem? - Jeg får bare ordre om det.
Jeg er her for å hindre deg i å begå selvmord.
Hvorfor er De imot nazistene?
Min bror og jeg er kommunister. Han er en hø yt ansatt forsikringsmann -
- men kommunistenes samhold gjør inntrykk, og noe må gjøres.
Scholl, Sophia. Bli med meg.
- Håper vi ikke sees igjen. Lykke til! - Ja, lykke til!
Vent her.
Her er løslatelsespapirene. De hadde hellet med Dem igjen.
Registreringen.
Ja vel!
Bli med meg!
De kan godt ta av Dem frakken.
Sett Dem.
Deres far satt inne i seks uker i fjor.
For å ha sagt at Føreren "holdt menneskeheten som gissel".
Han satt inne for "ringeakt" -
- og de tok fra ham arbeidstillatelsen.
Jeg lurer på hvorfor han tillot Dem -
- å være medlem i Det Nasjonale Pike forbund?
Vår far har aldri påvirket oss i noen politisk retning.
En typisk demokrat!
Hvorfor ble De medlem i pike forbundet?
Hitler ville gi Ty skland storhet, styrke og velstand.
Alle skulle få spise seg mette og være frie.
Er De ugift?
Jeg er forlovet med Fritz Hartnagel.
Han er kaptein ved Østfronten.
Stalingrad?
- Ja. - Når så De ham sist?
For over et halvt år siden.
Vet De hva dette er?
Min bror har en sånn. Han er sersjant i forsvaret.
Og de 1909mm-patronene i skrivebordet Deres?
- De tilhører også min bror. - Når kjøpte De sist frimerker?
- For et par uker siden. - Hvor og hvor mange?
På postkontor 23 i Leopoldstrasse.
10 til 12 p fennig, kanskje 5 til 6 p fennig...
- Ikke flere? - Nei.
Gjenkjenner De disse?
Nei.
- Ikke det? - Nei.
Vi fant dem i Deres brors rom.
De nevnte ikke at han har så mange frimerker.
De spurte om mine frimerkeinnkjøp.
140 stykker! Hvem av dere skulle bruke dem og til hva?
Hva var det som skulle postes?
- Vi skriver mye til venner og familie. - De visste altså om dem?
Jeg bare gjetter. De fant dem hos min bror.
Eier De en skrivemaskin?
Den på rommet til min bror tilhører vertinnen vår.
Hun lånte den til oss så min bror kunne skrive.
En avhandling om filoso fiske og teologiske temaer.
- Ikke denne løpeseddelen? - Nei.
Kanskje filoso fiske og teologiske temaer som:
"Hitler kan ikke vinne krigen, bare forlenge den."
Eller "Et forbrytersamfunn kan ikke oppnå ty sk seier."
Eller "Et fremtidig Ty skland kan bare være en forbundsrepublikk."
"Ytrings frihet og religions frihet."
Det kommer ikke fra Hans.
- Fra Dem? - Nei.
- De tror på et slikt samfunn. - Jeg er og forblir apolitisk.
Men den skrivemaskinen ble brukt til å skrive pamfletten -
- som ble sendt til utallige mottakere i Augsburg og München.
Det kjenner jeg ikke til.
Bli sittende. ...Hold ø ye med henne!
De var til stede da Deres bror ville tilintetgjøre nidskriften.
Gjenkjenner De papiret?
- Nei. - Les det før De vitner falskt.
"200000 ty skere ble o fret for en militær svindlers prestisje."
Minner ikke det om de seks andre løpesedlene?
Og hva med håndskriften?
- Jeg kjenner den ikke. - Nå holder De opp!
Opphavsmannen er Christoph Probst, en venn av Dem fra Innsbruck.
Vi har funnet et brev fra ham til deg med samme håndskrift.
Probst, som også studerer medisin av førerens nåde.
Familie far med sjel og kjærlighet til hjemby gdens fjell.
Nok en priviligert skittkaster, mens andre dør i fronten!
- Hvem andre hjalp til med løpesedlene? - Spar insinuasjonene.
De har fornektet eksistensen av disse bevisene fra Deres bolig -
- på tross av at er forpliktet til å snakke sant og uten forbehold.
Jeg kan bare bekre fte det jeg kjenner til.
Vil De høre Deres brors utsagn, ettersom han -
- i likhet med Dem gikk gikk som katten rundt grøten?
"Etter nederlaget ved Østfronten" -
- "og med vestmaktenes voksende styrke -"
- "anså jeg en seier på vår side som umulig."
"Og jeg kom etter lange, smertelige overveielser til den konklusjon" -
- "at kun ett middel kunne forhindre flere meningsløse o fre" -
- "og bevare den europeiske tanke - nemlig en forkortning av krigen."
"Dessuten behandlet vi i mine ø yne de undertrykte på en grusom måte."
Det er en politisk erklæring, ikke noe svar på anklagene.
Det undergraver forsvaret og er hø yforræderi!
Jeg tror ikke på at min bror har uttalt seg slik.
Tror De at De presenteres for falske utsagn?
Jeg tror det ikke før jeg hører ham si det selv.
Atelier Eickemayer - sier det deg noe?
Ja. Eickemeyer jobber som arkitekt i Krakow.
Han ga oss nøklen til atelieret sitt, så vi kunne stille ut bildene hans.
Fingeravtrykkene på duplikatoren tilhører Deres bror.
Deres bror har tilstått.
I protokollen sier han at han gjorde alt uten hjelp.
Han skrev, dupliserte og delte ut av alle seks løpesedlene.
På én natt hevder han å ha delt ut 5000 i München.
De bor sammen med Deres bror. De var sammen i formiddag.
Allikevel hevder De å ha vært fullstendig uvitende?
De anså pamflettene for harmløse sedler?
Innrøm at De og Deres bror trykket og delte ut løpesedlene!
Ja! Og det er jeg stolt av!
- Hva vil skje med min bror og meg? - Det skulle du tenkt på før.
- Vil det gå utover familien vår? - Det er opp til andre instanser.
- Jeg må på toalettet.
Ikke helt ennå. Hvem skrev løpeseddelen?
- Jeg. - Nå ly ver De igjen, frk. Scholl!
Lfølge en sakkyndig rapport er forfatteren med stor sikkerhet -
- en mann. En åndsarbeider... Deres bror!
- Hvem postla sedlene? - Min bror og jeg.
Unnsky Id, jeg må faktisk på toalettet.
Lohner!
Toalettbesøk.
Bli med meg.
Skynd Dem!
Fjern håndjernene. Det gjør vondt.
Hva skal dere med henne?
Dere kjenner kameratene Deres? Alt rulles opp nå.
Neste dør til venstre. De kjenner snart veien.
Disse slagordene: "Ned med Hitler!"
"Frihet!"
Og de malte over hakekors på universitetet -
- i Ludwigstrasse, på Marienplats, i Kaufingerstrasse og i Schwabing?
Alt er min brors og mitt verk.
Ved anholdelsen sa Deres bror:
"Be Alex om å ikke vente på meg."
Schertling sto nærme. Rådet han Schmorell til å flykte?
Han hadde en avtale med Schmorell. Han skulle ikke vente forgjeves.
- Har De drø ftet planer med Schmorell. - Nei.
- Med Gra f? - Ikke med han heller.
- Hvorfor ly ver De fremdeles? - Jeg ly ver ikke.
Her.
Tilståelsen Deres. Skriv under.
Lohner!
Følg henne ut!
Mohr skal ha sagt til Lohner:
"Ty skland har behov for den slags. De må bare omskoleres grundig."
Kanskje de vil forsøke "ideologisk skolering".
Men de vil være på vakt, det kan jeg love deg.
Selv hø ye herrer merker motvind. Det snakkes om en hurtig invasjon.
Så går det slag i slag, og Ty skland be fris.
Når min mor får høre at vi er anholdt...
Det takler hun ikke.
Hun er over 60 og har vært s yk i lang tid.
Og hvis Gestapo kommer på døren igjen -
- og slekten blir forfulgt igjen...
- Hva med faren din? - Han er 10 år yngre.
Vi har jo alltid hentet kre ftene hos ham.
Da er hun jo ikke alene.
Takk.
"Vi tier aldri. Vi er deres dårlige samvittighet!"
"Hvite Rose lar dere aldri være i fred!"
- Hvem er "vi"? - Det var min bror som skrev det.
I løpeseddel nr. 4 står det "For mangfoldiggjøring og utdeling."
Og motstandsbevegelsen omtales.
- Det lyder ikke som en enkelts verk. - Det fins ingen gruppe.
- Hva vet De om Willi Gra f? - Han er sersjant.
Han studerer medisin liksom min bror, og han besøker oss iblant.
Vi vet at han hjalp til å duplisere løpesedlene i atelieret.
De kan ha funnet hans fingeravtrykk men det er fra et annet tidspunkt.
I midten av januar, da vi stilte ut Eickemayrs bilder.
Av samme grunn kan også andres fingeravtrykk være der.
- Hvem andre var der? Schmorell? - Det er mulig.
Jeg var bare innom en kort stund, så dro jeg på konsert.
- Delte Probst ut i Salzburg og Linz? - Nei, han ble holdt utenfor.
Han har kone og barn.
Nå får de for pokker fortelle sannheten!
Jeg forventer at De forteller alt!
- Gra f, Anneliese...?
Jeg har møtt henne en 8-10 ganger.
- Hva snakket dere om? - Litteratur og vitenskap.
- Jeg ser på henne som helt apolitisk. - Men innviet allikevel?
Hun har ikke noe med løpesedlene å gjøre.
- Og Schertling? - Hun møter jeg en del. Vi leser sammen.
Vi kjenner hverandre fra arbeidsleir. En god nasjonalsosialist.
I følge Dem vrimler det av apolitiske tilhengere av bevegelsen.
Det passer Dem vel bra, hr. Mohr.
Bare i januar har den såkalte Hvite Rose ska ffet -
- 10000 ark og 2000 konvolutter. Hvem ordnet det?
- Min bror og jeg. - Det kunne man tro, -
- for de første fire pamflettene var i opplag på noen hundre.
Men påstår De at Deres bror alene -
- dupliserte og delte ut det femte og sjette i tusenvis?
- Vi jobbet dag og natt. - Imponerende.
Samtidig var dere på forelesningene?
Ja, vi ville gi inntrykk av at motstanden var utbredt.
Deres bror, Gra f, Schmorell, en Furtwängler og en Wittenstein -
- var sammen ved Østfronten og nå studerer alle i München.
Uten at de har utvekslet politiske ideer?
Vi snakket bare om dødstallene, aldri om kameratene hans.
Det tror jeg ikke noe på.
I dag er alle ekstremt forsiktige når det gjelder politiske ytringer.
Det ser man på løpesedlene.
- Hvor kommer adressene fra? - Skrevet av fra tele fonkataloger.
Ta Stuttgart:
Den 27. januar ble 700 løpesedler utdelt som post.
Samme dag ble rundt 2000 spredt her i München.
Det kan Deres bror umulig ha klart alene. 2000 stykker!
Den 27. om kvelden tok jeg hurtigtoget til Stuttgart -
- med løpesedlene i en ko ffert.
Halvparten la jeg i brevsprekker i nærheten av stasjonen.
Resten i forstadene neste dag.
Deres bror kan umulig ha delt ut 2000 stk. Alene den 28. januar -
- i Münchens tele fonkiosker og andre steder.
- Hvem hjalp ham? Jeg var som sagt ikke i München.
- Hvem finansierte sedlene? - Jeg får 150 hver mnd av faren min -
- og min bror får dagpenger. - Levde dere på det o g betalte -
- løpesedler og porto?
Bare de hyppige turene til Ulm koster 15 Reichsmark.
- Vi lånte av venner. - Hvem da?
Øverst til venstre står en I, som står for inntekt.
Navnet bak beløpet må vel tilhøre långiveren.
Deres forlovede står her også.
- Altså visste han om det! - Nei!
Vi fant alltid et påskudd til lån. De kan spørre hver av dem.
Min bror og jeg er de sky Idige.
Har De tenkt på følgene av å ta på Dem hele sky Iden?
Vi kjenner alle navnene!
De burde vurdere å samarbeide med oss.
Det vil gi Dem mildere stra ff.
Tenk på skammen De på fører foreldrene Deres.
De anklager oss for hø yforræderi.
Skal jeg liksom forråde såkalt medsky Idige for å slippe lettere unna
Å oppklare en stra ffbar handling er ikke forræderi.
Min brors kamerater har ikke noe med det å gjøre.
Lohner!
Følg henne ut!
Jeg er bekymret for Fritz.
Hvordan kunne jeg skrive hans navn i he ftet mitt?
- Var han innblandet? - Overhodet ikke.
- Visste han virkelig ingenting? - Nei.
Som soldat har han avlagt ed til Hitler.
Det har vi o fte kranglet om.
Jeg var imot å støtte fronten, fordi det forlenger krigen.
Det likte han ikke.
- Er han også i Stalingrad? - Han var det.
Han kom med fly til Lemberg som en av de siste.
Han ligger på lasarettet.
To av fingrene hans måtte amputeres -
- etter ukevis i 30 graders kulde under åpen himmel.
Jeg håper hodet hans overlever krigen.
- Hva når Fritz hører at du er her? - Han vil forstå.
- Forhåpentligvis. - Hvordan ser han ut?
Hø y og mørk.
En fri sjel.
Han fikk meg alltid til å le.
Den frie kjærligheten er så vidunderlig.
Når så du ham sist?
I sommer.
Vi var ved Nordsjøen, i Karolinensiel.
Vi dro ut grytidlig med en fiskekutter -
- og om kvelden kjørte vi hestevogn i Watt.
Om natten sang vi og snakket om fredet.
Og det var ingen soldater...
...ingen fly, ingen bomber!
Kun havet, himmelen...
- vinden og våre drømmer.
Kjære Gud, jeg stammer frem mine ord for deg.
Jeg rekker mitt hjerte frem til deg.
Du skapte oss i ditt bilde -
- og urolige er vi i hjertet, til det finner ro hos deg. Amen.
Værsågod, drikk.
Ka ffe av ekte bønner.
De tenker vel på det ty ske folks ve og vel, frk. Scholl?
De har ikke anbrakt en bombe, som denne Else gjorde i '39.
De brukte kanskje falske slagord, men i det minste fredelige midler.
- Hvorfor vil De stra ffe oss da? - Fordi loven krever det.
- Uten lov, ingen orden. - Den loven de forkynner -
- beskyttet inntil 1933 ytrings friheten.
Under Hitler stra ffer loven frie ytringer med tukthus eller døden.
Kaller De det orden?
Hva skal man holde seg til, om ikke loven?
- Hvem enn som vedtok den? - Til samvittigheten.
Tøv!
Her har vi loven og her er menneskene.
Det er min plikt å tilse at de to er i overensstemmelse.
Og hvis de ikke er det, finne ut hvorfor.
Loven endrer seg, ikke samvittigheten.
Hvor havner vi hvis hver og en følger sin egen samvittighet?
Hvis en forbryter styrtet Hitler, hva ville vi få i stedet?
Anarki!
Såkalt fritenking, føderalisme, demokrati...
Det har vi prøvd før. Vi vet hvor det leder hen.
Uten Hitler og hans parti ville det vært rettferdighet for alle.
Og hver enkelt ville vært beskyttet mot vilkårligheter.
Vilkårligheter? Hvordan kan De være så nedlatende?
Det er nedlatende å kalle oss forbrytere for et par løpesedler -
- når vi bare har prøvd å overbevise andre med ord.
De og Deres likesinnede benytter dere skamløst av privilegiene deres.
De studerer for våre penger midt under krigen.
Under demokratiet fikk jeg ikke bli annet enn skredder.
Det var den franske okkupasjonsmakten som utnevnte meg til politi.
Og var det ikke for bevegelsen, ville jeg forblitt landsbetjent.
Den skammelige Versailletraktaten, inflasjonen -
- arbeidsløshet, økonomisk nød... Alt det har Adolf Hitler avska ffet.
Og ført Ty skland ut i en morderisk krig...
...hvor alle o fre er meningsløse. - I en heroisk kamp.
De for samme matkuponger som oss, som De forakter.
De lider ikke noen nød.
De trenger faktisk ikke... Hva har De å klage på?
Føreren og det ty ske folk beskytter Dem.
Her i Wittelsbacherpaleet eller gjennom å forfølge familien min?
Soldatene våre be frir Europa for rikmannsvelde og bolsjevisme!
De kjemper for et stort, fritt Ty skland.
Aldri mer skal ty sk jord okkuperes, sier jeg deg!
Før fremmede tropper snart marsjerer inn -
- og vi blir hengt ut fordi vi ikke gjorde motstand mot Hitler.
Hva vil De si når den endelige seier er nådd -
- og blod og lidelse viker for den fred og velstand De søkte -
- i pike forbundet?
Den troen har alle i Hitlers Ty skland mistet.
Og hvis det allikevel blir slik?
De er vel protestant?
Kirken krever også at man følger sin overbevisning.
I kirken er alle frivillige.
Hitler og nasjonalsosialismen gir ikke noe valg!
Hvorfor risikerer en ung kvinne som Dem så mye for falske ideologier?
På grunn av samvittigheten min.
At De med Deres intelligens ikke tenker og føler nasjonalsosialistisk.
Frihet, velstand og ære -
- og en moralsk ansvarlig stat. Det er vårt s yn.
Har ikke nasjonalsosialistenes blodbad over hele Europa lært Dem noe
Det ty ske navn er skitnet til for alltid, hvis ikke ungdommen -
- styrter Hitler og hjelper frem et nytt, sterkt Europa!
Det nye Europa kan bare være nasjonalsosialistisk.
Selv om Deres Fører er sinnss yk?
Bare tenk på rasehatet! Vi hadde en jødisk lærer i Ulm.
En S A-gruppe stilte ham opp til veggen -
- og alle skulle passere forbi og sp ytte ham i ansiktet på be faling.
I løpet av natten forsvant han -
- som tusener av andre siden '41, til en arbeidsleir i øst.
Tror De på slikt vås? Jødene utvandrer på egenhånd.
Soldater som har vært i øst forteller o fte om utryddelsesleirer.
Hitler vil utrydde alle jøder i Europa!
Denne galskapen har han nå forkynt i over 20 år.
Hvordan kan De tro at jøder skiller seg fra andre mennesker?
Det pakket bringer bare ulykke. De er for ung til å forstå.
De er oppdratt feil. Det er vår egen feil.
Jeg ville oppdratt en pike som Dem annerledes.
Forestill Dem min gru da jeg fant ut -
- at nasjonalsosialistene gasset mentalt s yke barn!
Venninner av min mor fortalte -
- hvordan barnene ble hentet på anstalten i lastebiler.
De andre barna spurte hvor bilene skulle kjøre.
"Opp i himmelen" sa nonnene.
Og barna steg med glede opp i vognene.
Er jeg feilaktig oppdratt som føler med disse menneskene?
De er uverdige til å leve.
Som barnepleierske må de da kjenne til mentalt s yke.
Nettopp derfor vet jeg -
- at ingen har rett til å felle en dom som bare Gud kan.
Ingen kan vite hva som skjer i sjelen på en mentalt s yk.
Ilngen vet hvilke indre verdier lidelse kan fostre.
Hvert liv er kostbart.
De må venne Dem til at en ny tid er kommet.
Deres ord har ingenting med virkeligheten å gjøre.
Selvfølgelig har mine ord med virkeligheten å gjøre.
- Med skikk, moral og Gud.
Gud...! ...eksisterer ikke.
Var det ikke slik -
- at De ble med på alt bare på grunn av Deres bror?
At De bare fulgte ham? Skal vi ikke skrive det i rapporten?
Nei, hr. Mohr, for det stemmer ikke.
Jeg har en sønn. Han er ett år yngre enn Dem.
Han har også hatt griller i hodet en gang, -
- men nå er han på Østfronten og gjør sin plikt.
Tror De fremdeles på den endelige seier, hr. Mohr?
Hadde De bare tenkt over tingene!
Da ville De aldri latt Dem rive med i denslags.
Deres liv står på spill!
Hør her:
Nå spør jeg Dem o ffisielt:
"Vil De nå, etter vår samtale, erkjenne -
- at Deres handlinger i pakt med Deres bror -
- i krigens nåværende tilstand er en forbrytelse mot samfunnet -
- især mot de hardtkjempende styrkene i øst -
- og må føre til den strengeste stra ff?"
Nei, det s ynes jeg ikke.
Å erkjenne en feil er ikke det samme som å forråde sin bror.
Men ideen.
Jeg ville gjort det samme igjen. Det er Deres ideologi som er feil.
Jeg mener fortsatt at jeg gjorde det beste for folket.
Jeg angrer ikke og jeg tar konsekvensene av det.
Send inn protokollføreren.
Si til sje fen at vi er ferdige.
Mohr lovet meg en lettere utvei hvis jeg vendte ideene ry ggen.
Det nektet jeg.
Hvorfor det?
Du er så ung. Du må overleve for din egen og ideenes sky Id.
Og for familien din. Ta for Guds sky Id i mot tilbudet!
Det er ingen vei tilbake.
Luftalarm.
Kom deg vekk fra vinduet! Det er sikrest her.
Kom ned!
Nå er det ikke lenge igjen før vi er frie.
Den nye er ikke Schmorell, -
- men derimot en Christoph Probst. Også hø yforræderi.
Det smerter meg. Jeg trodde...
Han har tre barn.
Den yngste er nyfødt.
Og hans kone ligger med barsels feber.
Frk. Scholl, aktor venter.
Fortsett!
Dette er anklagen.
Deres sak føres i morgen for Folkedomstolen her i München.
Skriftlig innkallelse foreligger. - Allerede i morgen?
- Saken kan ikke utsettes
Høyforræderi o g undergravende virksomhet.
Og saken kommer opp allerede i morgen!
For en vakker solskinnsdag.
Jeg ber deg av hele mitt hjerte.
Jeg kaller på Deg.
"Deg", skjønt jeg vet ikke annet om deg -
- enn at min frelse ligger hos Deg.
Jeg ber Deg, vend deg ikke fra meg, kjære Gud.
Min himmelske fader.
Amen.
Advokat Klein, Deres advokat. Har De lest anklagen?
- Ja. - Har De noen spørsmål til den?
Hva vil skje med søsknene mine i Ulm?
Jeg ber Dem!
Det avgjøres et annet sted.
Jeg må vite hva som vil skje. De er jo advokaten min!
De snakker som om jeg har sky Id i situasjonen Deres.
Jeg har rett til å vite hva som vil skje med familien min.
Tror De at De kan stille krav?
Hva enn min brors dom blir, ønsker jeg ikke mildere stra ff.
Jeg er like sky Idig som ham.
- Har De ikke noe mer å si? - Nei.
De tror nok at de ikke trenger å innrette Dem.
Men der tar De feil.
Presidenten for Folkedomstolen ankommer fra Berlin i morgen.
Han skal nok få grillene ut av hodet på Dem.
- Dem og Deres bror. - Lukk opp!
- Er det noe galt? - Nei... vi sees i morgen i retten.
Feige usling!
Freisler kommer til å fremstille dere som forbrytere.
Han var tidligere sovjetkommisjonær. Nå vil han hevde seg her.
Faren vår vil at vi skal gå frie gjennom livet.
Også i motgang.
- Er det åpen høring i morgen? - Ja.
Det blir et eksempel til skrekk og advarsel.
Da må Freisler snakke om løpesedlene. Alle kommer til å høre ideene.
Studentene vil bli opprørt over følgene av et par løpesedler.
Etter rettsaken blir du flyttet.
Om det verste skjer får du 99 dager før henrettelsen.
"Sterk i sjelen og bløt i hjertet" sier alltid broren min.
Jeg drømte -
- at jeg bar på et barn i en hvit kjole.
Jeg kjente varmen fra det.
Plutselig kom et jordskjelv, og bakken slo sprekker under meg.
Jeg begynte å skli.
Jeg så på barnet, og hadde akkurat tid til å legge det sikkert fra meg.
Jeg styrtet i avgrunnen men var allikevel lettet.
Det hvitkledte barnet var ideologien vår, og det overlevde.
- Scholl, gjør klar til overføring! - La henne kle på seg!
Takk.
- Gud være med deg, Sophie! - Med deg også, Else!
Takk så mye.
Hvordan går det? - Og du?
Stille til dere blir spurt!
- Kjemp for deg selv! - Ty st!
- Heil Hitler. - Heil Hitler!
Jeg åpner herved Folkedomstolens sak -
- mot Hans Fritz Scholl, Sophia Magdalena Scholl -
- og Christoph Hermann Probst -
- for hø yforræderi og undergravende virksomhet.
Probst, Christoph!
De er gift og har tre barn?
Ja, på to og et halvt år, ett år og et på fire uker.
Hvordan kan en mislykket person som Dem -
...oppdra tre barn til riktige ty skere? - Jeg er en god far, og...
Og hva?
...og et apolitisk menneske. - Apolitisk! Jeg må le!
Er det Deres håndskrift?
Verken det ty ske rikets tilrettelegging for Deres utdannelse-
- eller det faktum at dets politikk har tillatt -
- Dem som student å stifte familie -
- har hindret Dem i å skrive dette -
- - som bruker den heroiske kampen i Stalingrad som anledning -
- til å håne Føreren som en militær bedrager -
- og opp fordre til kapitulasjon. - Erkjenner De dette?
Ja, men det var bare et utkast.
Ordet "Bare" fins ikke i det ty ske folks kamp for overlevelse.
Jeg vil gjerne tilfø ye at jeg led av en ps ykotisk depresjon da...
De sky Ider altså på en ps ykotisk depresjon?
...da jeg skrev utkastet.
Krigen... Min kones barsels feber... Alt sammen var...
Nå holder De opp! Det unnsky Ider ikke dette ondsinnede forræderiet!
Jeg tok skriftlig avstand fra det.
Og jeg må vektlegge at jeg verken støttet det økonomisk -
- eller materielt, eller ved å spre slike papirer.
- Jeg var i så dårlig form... - Takk, vi har alle hørt Dem -
- utgi Dem for ps ykotisk idiot for å slippe unna!
Ærede formann, mine barn trenger en far!
Ty ske barn trenger ikke et så usselt forbilde!
Du er uverdig, Probst!
- Har forsvareren noen spørsmål? - Nei, dommer.
Før ham vekk!
Scholl, Hans.
- Medisinstudent siden våren '39? - Ja.
Og takket være regjeringen studerer De på 8. semester.
- 8. semester, det stemmer. - På rikets bekostning!
Nok en sny lter!
Under felttoget i Frankrike lå de på lasarett -
- og var fra juli-november 1942 i sanitetstjeneste i Østfronten?
- Ja. Men jeg må si... - Ingenting før De blir bedt om det!
- Jeg vil si at jeg ikke sny lter... - Stille! Ellers føres De vekk!
Som student har man verneplikt i Studentkompaniet.
Ja, la oss snakke om plikt!
Som student plikter de å tjene fellesskapet.
Dét, og rikets støtte til utdanningen, hindret Dem ikke -
- fra å dele ut fire av den Hvite Roses løpesedler våren 1942.
Sedler som spår Ty sklands nederlag, -
- opp fordrer til passiv motstand, sabotasje mot rustningsindustrien -
- og stort sett ta fra det ty ske folk -
- den nasjonalsosialistiske levemåte og dets regjering.
- Det er uhørt! - Forræder!
- Erkjenner de dette? - Ja.
Og De dro feigt nok Deres søster med på dette.
- Det var min egen beslutning. - Spurte jeg Dem?
- Jeg måtte korrigere. - Spar oss for kommentarene!
Skrev De løpesedlene fordi De innbiller Dem -
- at det ty ske folk kun vil overleve ved å forråde Føreren?
- Krigen kan ikke... - Ja eller nei! Det var spørsmålet!
Vi er sjanseløse mot US A, England og Russland.
Bare se på kartet! Hitler fører det ty ske folk direkte i avgrunnen!
- Han kan ikke vinne krigen. - Der feilbedømmer De -
- folkets kampvilje og utholdenhet!
Deres støtte til fienden vil sende flere ty ske soldater i døden!
- Bare en rask avslutning på krigen... - Avslutning?!
Tror De at De er herre over krig og fred?
- Det ty ske folket vil ha total krig! - Det ty ske folket vil ha fred!
Hitler er sky Idig i et forferdelig blodbad i Europa -
- som savner sidestykke. Alle her vet...
Hva er det De innbiller Dem?
Hvordan våger en slik æreløs hund -
- å håne Føreren i retten?!
Jeg var, som mange her i rommet, i Østfronten.
Ikke De!
Jeg har sett blodet strømme i Polen og Russland.
Jeg har sett kvinner og barn -
- bli skutt av ty ske soldater. - Tror de virkelig -
- at en eneste ty sker vil tror på det?
Hvis ikke Hitler fryktet vår mening ville vi aldri stått her.
I alle dager... Det sier seg jo selv!
Tosk!
De er ikke annet en dum, ussel forræder!
Høringen er over!
- Spørsmål? - Nei.
- Ingen spørsmål, dommer. - Scholl, Hans. Tilbake til benken.
Sophia Scholl.
Skammer De Dem over å ha spredd forræderiske sedler på universitetet?
- Nei, jeg skammer meg ikke! - De kastet Dem bare ut?
- Ikke så enkelt, det... - Snakk hø yere! Det høres knapt!
Jeg ville dele ut de siste løpesedlene så ideologien...
Ideologi? Kaller De dette ideologi?
Idioter gjør slikt, ikke ty ske studenter.
Vi kjemper med ord.
Dere skriver faktisk: "Ta avstand -
- fra de nasjonalsosialistiske undermenneskene!"
Se Dem omkring... der har De undermenneskene!
- Hvor fikk dere papiret fra? - Innkjøp og universitetet.
Jaså, universitetet? Ty veri av folkets eiendom!
Papir, som det er mangel på! Slik gjør en hø yforræder!
Min bror og jeg forsøkte å åpne folks ø yne -
- og avslutte den fryktelige nedslaktingen av jøder og andre folk-
- så fort som mulig.
Skal vi forbli et utstøtt og forhatt folk for alltid?
- Vi er et herre folk! - Herre folk ønsker seg frihet.
Og at menneskeverd blir det viktigste igjen.
- Med Gud, samvittighet og medfølelse. - Og det tror De på?
Den totale krig vil gi det ty ske folk seier!
Det skal skje storslagent, med bulder og brak!
Mange tenker det vi har skrevet og sagt.
- Det tør bare ikke si det hø yt. - Nå tier De stille!
Spørsmål?
Høringen er over. Før henne vekk!
Og nå til de siktedes sluttappell. Probst?
Jeg er far til...
- Få disse menneskene ut av salen! - Mitt navn er Robert Scholl.
- Jeg vil gjerne forsvare... - Det tillater jeg ikke! Fjern ham!
- Ut med ham! - Det finnes en annen rettferdighet!
Ro!
Så til sluttappellen. Vil de siktede reise seg?
Probst?
Jeg ber Dem skåne meg for barnas sky Id. Jeg tilstår.
Og De, Scholl?
Jeg ber retten om å skåne denne mannen og stra ffe meg.
Snakk for Dem selv eller hold munn!
Sophia Scholl?
Snart står De her hvor vi står nå.
Ethvert anstendig menneske i rommet blir opprørt av en slik uttalelse!
I det ty ske folks navn:
I stra ffesaken mot Hans Fritz Scholl fra München, -
- Sophia Magdalena Scholl fra München -
- og Christoph Hermann Probst fra Aldrans -
- har Folkeretten -
- den 22. februar 1943 kommet fram til følgende dom:
DDe siktede har i krigstid opp fordret til å sabotere rustningsindustrien, -
- styrte nasjonalsosialismen, -
- drevet de faististisk propaganda -
- og hånet Føreren på det aller nedrigste.
De har støttet rikets fiender og undergravd forsvaret vårt.
De gis derfor dødsstra ff.
De har vanæret sitt medborgerskap og må ta stra ffen for sine handlinger
Terrorregimet deres er snart over!
I dag henger dere oss. I morgen er det deres tur.
Før dem vekk!
- Heil Hitler. - Heil Hitler!
Kom igjen!
Inn med dem!
Denne veien.
Hvis De vil ta avskjed, må De fatte Dem i korthet.
Allerede i dag?
- Jeg trodde alle fikk 99 dager... - Skriv i stedet.
Elskede Fritz
Følg med, De har besøk.
Besøk?
Dere må ikke ta det så tungt.
Jeg ville gjort det samme om igjen.
Dere gjorde det rette. Jeg er stolt av dere.
Min egen pike...
Mor...
Du er god og tapper.
Du kommer aldri til å tre over dørstokken igjen.
Vi møtes i evigheten.
Husk, Sophie... Hold deg til Jesus.
Ja, mor.
- Du også. - Frk. Scholl.
Jeg har nettopp tatt farvel med foreldrene mine.
Det må De forstå.
Kom nå.
Frk. Scholl, mitt navn er Alt.
Jeg er fengselsprest.
Gud, min fader i himmelen.
Gjør denne jorden fruktbar.
Så frøet ikke faller forgjeves.
La det i det minste strekke seg mot Deg, Skaperen -
- som den aldri vil møte igjen.
- Amen. - Amen.
Jeg ber Dem om Guds velsignelse.
Velsigne Vårherre -
- som skapte deg i sitt bilde.
Velsigne Guds sønn -
- som ved sine lidelser og død har forløst deg.
Velsigne Gud, Den Hellige Ånd -
- som bringer deg til sitt tempel og helliggjør deg.
Må den hellige, treenige Gud være deg nådig på dommedagen -
- og gi deg evig liv.
- Amen. - Amen.
Ingen har større kjærlighet enn den som o frer livet for sine venner.
Gud være med deg.
Det er mot reglene, men...
Vær vennlig og skynd Dem.
Takk.
Det var ikke forgjeves.
Frk. Scholl.
Solen skinner fortsatt.
Sophia Magdalena Scholl.
Justisministeren har den 22/21943 -
- latt være å benåde deg -
- og lar i stedet rettferdigheten skje.
Klokken er presis 17. Henrettelsen utføres.
Lenge leve friheten!
"Folkeretten" ga disse medlemmene av Hvite Rose dødsstraff.
Disse fikk tukthus o g fengsel.
Andre fikk drakonisk straff.
Takket v ære Helmuth von Moltke nådde Hvite Roses 6. løpeseddel -
- England via Skandinavia -
- o g ble kastet ut over Ty skland i milliono pplag.
Nå med overskriften:
Ty sk fly geblad, et manifest av studenter i Münc hen.
Norske tekster: Augustine Sommer & Håkon Ho ffart